PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VŠECHNY POSTAVY, MÍSTA, ORGANIZACE A UDÁLOSTI
V TOMTO DRAMATU JSOU SMYŠLENÉ.
KARTA PACIENTA
Na co obvykle myslíte před usnutím?
Bude to znít trochu divně.
1. DÍL
Asi to bude znít šíleně.
Doufám,
že svět skončí.
Procházíte si něčím špatným?
Ani ne.
Přijde mi, že život dá strašnou práci.
Zní to šíleně.
Asi si myslíte, že je směšné, že to říká tak mladá holka.
Každý se takhle čas od času cítí.
Kdy se tak cítíte nejvíc?
Vždycky se tak cítím.
Život je tak monotónní.
A je předvídatelný.
Tvrdě studujete a jdete na univerzitu.
Když jste starší, tvrdě pracujete na tom potkat chlapa a vzít si ho.
Všechno to úsilí, které musíte vynaložit...
Každý ví, jak uspět.
„Jak uspět“?
- Jak tedy? - Musíte prostě
pracovat tvrdě jako šílenec.
Ale to dá strašnou práci.
Je něco, co vás těší? Něco, co máte ráda.
Vlastně jsem svému šéfovi řekla to,
co jsem právě řekla vám.
Ten šéf, o kterém vždycky mluvíte.
A co na to váš šéf?
Když ti žití přijde moc těžké,
tak umři.
Uvědomila jsem si, že se chovám jako náladový puberťák.
Váš šéf zní trošku nezodpovědně.
Tohle jste si pomyslela, když vám řekl, že máte umřít?
No...
Tak by mělo fungovat poradenství.
Prosím?
Otevřená a upřímná konverzace u něčeho k pití.
Už jdete?
Musím pracovat.
Tak moc pracujete. Někdy se zastavím.
To musíte. Dám vám něco zadarmo.
SLEVOVÝ KUPON
Nashle.
Hlavní město Korey, Soul.
Uprostřed něj je čtvrť zvaná Jongsan.
A na špici popularity,
Itaewon.
Splátka za byt, přes 200 miliónů wonů.
Třetí nejvyšší v Soulu.
Na této malé ulici...
uvidíte svět.
Příběh o nás na této ulici,
kteří žijeme
podle svých vlastních hodnot.
PŘED 15 LETY
„Jednoho dne, na začátku semestru...“
STŘEDNÍ ŠKOLA ČANGSUNG
Hej, držte to. Pořádně!
Za každou rozlitou kapku vás plesknu.
Nechodíte na studijní hodiny po vyučování!
Slyšel jsem, že to není povinné.
PAK SEROY
Nechte toho.
Tolik svobody nemáte!
Měli byste na sobě zapracovat.
Tahle třída má nejnižší hodnocení!
Co?
Nemůžete se kvůli těm grázlům soustředit? Ať vás to něčemu naučí.
Víte, co se s nimi stane?
Budou parazitovat na svých rodičích jako pijavice.
Budou z nich budižkničemové, jasné?
„Tenhle kluk tvrdí, že někdy ve své hlavě slyší pípání.“
Proboha!
Co to sakra?
Hej, takhle se mi chceš vzepřít?
- Šílenec. - Omlouvám se.
- Co to dělá? - Co?
- Mám ho jít naplnit znova? - Co?
Na co koukáte? Grázlové.
Měl by sis dávat pozor.
Bože, to je magor...
„Každý den mu vynadali,
ale nikdy na studium po vyučování nepřišel.
Sem tam se choval jako šílenec,
ale byl to ukázněný student.
Nikdy si ve škole nenašel kamarády.
Ale z nějakého zvláštního důvodu nevypadal osaměle.“
Co děláš? Jdi už.
„Než jsem si to uvědomila, zamilovala jsem se do něj.“
Hej, mám hlad.
„Ten kluk příští týden přechází na jinou školu.
Jsem smutná.
Měla bych mu říct, jak se cítím? Nejsem si jistá.“
To byl roztomilý příběh slečny, která se zamilovala do spolužáka.
Nejsem si jistá, co máš dělat,
ale tvůj vnitřní kompas ti obvykle řekne, co máš udělat.
Tak jak myslíš na toho kluka,
zkus se soustředit na to, co chce tvé srdce.
Jde mu to dát.
Je do něj zabouchlá tři roky. Splní se jí to dneska?
Uvidíme!
Seroyi.
Slyšela jsem, že přecházíš na jinou školu.
Ano.
Zítra máš zkoušky na policejní akademii, že?
Hodně štěstí.
PRO SEROYE
Jdeme.
Co se stalo? Proč prostě odešel?
Proč si nevzal tu čokoládu?
Nemá rád sladkosti.
I ČIN-HUI, ČCHOI KA-JONG
Vždycky jsem to věděla, ale je to fakt blázen.
Nemůže si to prostě vzít? Stejně odchází.
Vždycky si dělá, co chce.
A proto jsem se
do něj zamilovala.
MĚSTO PCHAČIN
STANICE PCHAČIN
Hej.
Počkejte.
Dáte mi prosím nějaké drobné?
Proboha!
Jste v pořádku?
Pomůžu vám vstát.
Promiň.
Hej!
Počkej.
Jsi šílená. Takhle ho odstrčit a pak odejít.
Chytil mě za ruku, tak jsem ho setřásla.
Jdi se mu omluvit.
Mohlas mu něco udělat.
O SU-A
Jsi hrdý, žes udělal dobrý skutek?
Co?
Cítíš se pak jako dobrý člověk?
Otravné.
- Sedmnáct. - Jedna.
FYZICKÉ TESTY NÁRODNÍ POLICEJNÍ AKADEMIE
Co?
Není to ten kluk s perfektním skóre v silovém tréninku?
Ani neumí běhat.
Vidím. Vypadá, že je zraněný.
Víš to?
Víš?
Co?
Když dostaneš z nějakého fyzického testu jeden bod, neprojdeš.
Zranil sis nohu, že?
Vypadá to, že ani jeden z nás to nedá, tak proč si neodpočineš?
Budu v pohodě.
Hej, počkej! Sakra!
Podívej na něj.
Jak je dravý.
ČANGGA CO.
Pane Paku, gratuluji k převelení na centrálu.
Bože, paní Kchangová.
- Dlouho jsme se neviděli. - Zase to děláte.
Zraňujete mé city.
Chovejte se jako předtím.
Dobře. Rád vás vidím.
Slyšela jsem, že přecházíte do města Pchačin. Co stěhování?
Budeme se stěhovat o víkendu.
A co Seroy?
Přejde na střední školu Kwangčin.
Kwangčin? Tam chodí i Kun-won.
- Syn předsedy? - Ano.
- Ve kterém ročníku je Seroy? - V posledním.
- Tak to jsou stejně staří. - Vážně?
Ten malý kluk už končí střední školu?
Dneska vlastně dělá fyzické zkoušky na Národní policejní akademii.
I já jsem z toho nervózní.
Víte, ten sirotčinec. Který sponzoruje naše společnost.
Sirotčinec Kenari? Co s ním?
Mám to na starost.
Rozhodli jsme se přestat ho sponzorovat.
Co tím myslíte?
Čangga je jediná firma, která jim dává jídlo.
Kdo je nakrmí, když je přestaneme sponzorovat?
Pamatujete si na ten dokument o starých lidech?
Teď letí pečovatelské ústavy.
To chceme jen pozornost médií?
Říkal jsem vám to. Byznys je o lidech.
Kdo je to? Kdo udělal tak hloupé rozhodnutí?
Předseda.
Ale jeho názor je jasný.
Měla bych se mu vzepřít, když vás to tak trápí?
Zapomeňte na to.
Nemáme na výběr.
Je lepší si to u něj nerozházet.
Jak jste řekla, je to byznys.
TESTOVÝ IDENTIFIKAČNÍ LÍSTEK PAK SEROY
SEDY LEHY, KLIKY, SPRINT NA 1 000 M, SKOK Z MÍSTA
Co tvá noha?
Prošel jsem fyzickými testy. Je v pohodě.
Nejsi smutný, že odjíždíš od přátel?
Ne. Nemám žádné přátele.
Slyšel jsem, že syn předsedy chodí do školy, kam přecházíš.
Je stejně starý jako ty.
Doufám, že budete ve stejné třídě.
Jak se jmenuje?
Čang Kun-won.
- Musím s ním vycházet? - Když si sednete.
Je to předsedův syn. Asi s ním budu muset vycházet.
Bože. Jako by tě takové věci zajímaly.
Zkus vycházet se spolužáky.
Když jsem pročítal záznamy ze školy, trochu mě to ranilo.
Protože jsem „společensky neobratný“?
Přesně tak.
Dokonce i mně přijde, že se chováš trochu divně.
Nebuď tak zatvrzelý.
Jenom si tím zkomplikuješ život.
Co? Říkal jsi, že naším heslem je: „Nikdy neslevuj ze svých zásad.“
Co chceš, abych udělal?
Nejsem si jistý.
A kam to vlastně jedeme?
SIROTČINEC KENARI V PCHAČINU
Dám vám nějaké dobroty.
- Tady. - Děkuji.
- Měli byste se rozdělit. - Děkuji.
To je tak nahodilé.
Proč jsi mě přivezl do sirotčince?
Proč ne?
Říkal jsi, že se budeme balit.
Ale no tak.
Balit se můžeme potom.
Jdi to pověsit.
- Dobře. - Pane Paku!
Pane Paku.
Ahoj, Su-o. Jsi každým dnem hezčí.
Co?
Pane Paku, to je váš syn?
Ano.
To je. Pozdrav.
Jdu pověsit to prádlo.
Jmenuje se... Co je to s ním?
Omlouvám se.
Slyšela jsem to od ředitele.
Ale není to vaše chyba.
Musíte poslouchat svého šéfa.
Ale když teď bydlím poblíž,
přijedu a uvařím vám.
Vážně?
Nešlo mi o sponzorství, ale o to, že už nikdy nebudu jíst vaše jídlo.
Děkuju.
Nemusíš mi děkovat.
Jsem moc rád, že je z tebe fajn holka.
Ale váš syn je dost jiný.
Je trochu odtažitý a stydlivý, že?
O tom nemluvím. Je fakt hezký.
Vážně? To má asi po mně.
Ahoj.
Takže přecházíš na Kwangčin?
Taky chodím na Kwangčin.
Do které třídy?
Snažím se spřátelit. Nemůžeš spolupracovat?
Proč se se mnou chceš přátelit?
Jsi syn pana Paka.
- Jste si blízcí? - Ano.
Bude to tak pět let.
Pracuje v Čangga Co., že?
Ta společnost sponzoruje náš sirotčinec a on se o to stará.
Proč je to tak mokré?
Bože, fakt jsi společensky neobratný.
Je to kvůli tomu incidentu?
Byl jsi tak otravný.
Je otravné pomáhat těm, co to potřebují?
Jak se to liší od toho, jak táta pomáhá vám?
Dobře, beru zpátky, co jsem řekla.
Asi nemůžeme být kamarádi.
Hej, to jsi přinesla ty.
Rád konáš dobré skutky.
Tak to pověs sám.
Ta malá...
Opatruj se.
- Vy taky. - Jo.
Hej!
Hej! Vylez ven a rozluč se.
Pochop to. Není moc společenský.
To vidím.
Moc jste ho rozmazlil.
Mějte se. Šťastnou cestu.
Zavolej, když se bude něco dít. Už pojedu.
Jídlo je hotové.
To vypadá moc dobře.
Díky, synu.
Dobrou chuť.
Hej, tohle je tvůj první den v nové škole.
Trápí mě, že sis ještě nekoupil novou uniformu.
Mám ti ji ráno vyzvednout?
Ne, dneska začínáš na centrále.
Půjdu dneska v tomhle.
- Jestli ti to nevadí. - Ne.
Vaříš čím dál tím líp. Je to výborné.
Asi to mám po tobě.
Tohle musíš ještě dochutit. Nedá se to jíst.
Je to naschvál nevýrazné.
Je to moc mdlé.
AUTOBUSOVÁ ZASTÁVKA
- Kun-wone. - Nastup si. Svezu tě.
Za chvíli je tu autobus.
Proč jet autobusem? Užiješ si pohodlnou jízdu.
Nebudu se cítit pohodlně.
Jedeme.
STŘEDNÍ ŠKOLA KWANGČIN
Tiše.
Prosím o pozornost.
Máme nového studenta.
Nebudete mít čas se spřátelit, protože už končíte.
Ale buďte na něj milí.
A vycházejte spolu až do konce, ano?
- Ano, pane. - Ano, pane.
Měl by ses představit.
Aha, dobře.
Ahoj, jmenuju se Pak Seroy. Rád vás poznávám.
- Bože. - No tak.
Řekni nám, čím se chceš stát a jaké máš koníčky.
Dobře.
Chci se stát
policistou.
A rád poslouchám hudbu
a běhám.
Dobře, to stačí. Zatleskejte mu.
Můžeš si sednout...
Tam je volná židle.
Můžeš si sednout tam.
Studujte, než se vrátím ze sborovny. Nebavte se.
- Ano, pane. - Ano, pane.
No tak, ty padavko.
Zešílels? Bože.
- Bože. - Omlouvám se.
To nevíš, že nesnáším bílé mléko?
Řekni něco.
V bufetu už neměli jahodové mléko. Omlouvám se.
Bože, ty břídile. Koukni se na sebe.
Hej.
Když neměli jahodové mléko v bufetu,
měl jsi jít a koupit ho v supermarketu.
Podívej.
Podívej se na mě.
Koukej, jak jsi krásný. Nafotím si tě.
- Nech ho. - Rovně.
Co budeš dělat?
- Není mi to příjemné. - Usmívej se.
Měl bys vědět, kdy nezasahovat.
Nevíš, kdo to je? Je to Čang Kun-won.
Je to syn šéfa tvého táty.
Bože, otoč se doleva.
Nevíš, kde je vlevo a kde vpravo?
Jedna, dva, tři.
- A? - Řekni „sýr“.
Co tím myslíš?
Je to dědic Čangga Co. Je to předsedův syn.
Když ho naštveš, tátovi tím moc nepomůžeš.
Udělám si fotku.
To ti přijde jako důvod?
Co?
- Usměješ se už? - Hej.
Otevři oči, ty idiote. Otevři...
To by stačilo.
To, že jsi bohatý,
tě neopravňuje chovat se jako blb.
„Blb“?
Šílenec.
Bože.
Je to opravdový hrdina, že?
Nemám pravdu?
Hej.
Ano?
Co?
Vypadáš, že se umíš rozčílit. Asi se umíš bít.
- Mám pravdu? - Nech toho.
Chceš znát školní pravidlo?
- Co se děje? - Propána.
Je tady třídní učitel.
Hej, břídile.
Necháme to na později.
I HO-ČIN
Pane, vy to nevidíte?
Co? No...
Už toho nechte. Nachystejte se na hodinu.
Ano, pane.
Udělej, co řekl učitel.
Už to chápeš?
Školní pravidlo.
Čang Kun-won
je tady zákonem.
Jsi šílený.
Kun-wone!
Kun-wone.
Většina dušených jídel od Čangga Co. je dochucených
touto speciální omáčkou. Nechcete ji vyzkoušet?
Jak vám chutná?
Je tak akorát ostrá a je výrazná. Souhlasíte?
- Ano, je výborná. - Velmi lahodná.
Tato omáčka hrála velkou roli při rozvoji naší společnosti.
Recepturu vymyslel sám předseda.
- Vymyslel to on sám? - Působivé, že?
Ta barva je úžasná.
Páni. Dlouho jsem vás neviděl, pane Kime.
Pojďte na chvíli ven.
Co?
Bože. Tohle uděláš první den ve škole?
Jak můžeš zbít kamaráda
před učitelem?
Jsi nějaký gangster?
Kun-wone, jsi v pořádku?
Vypadám tak?
- Zlomil mi nos. - Moc mě mrzí, co se stalo.
Neměl jsem toho grázla přijímat.
- Pane, jste tady. - Tati.
Je mi to líto.
Vstaň, ty grázle.
Pane Paku.
Slyšel jsem, že to je váš syn.
Ano, pane. Je mi to moc líto.
Co?
To je váš syn?
Syn tátova zaměstnance si troufl mě uhodit?
Chovej se slušně před dospělými.
Já...
Omlouvám se.
Promiňte. Můj syn byl neslušný.
V pořádku, pane.
Jmenuješ se Seroy?
- Řediteli. - Ano, pane?
Co se s ním stane?
Podle školních pravidel ho vyloučíme.
A policie vám pomůže s vypořádáním.
Policii do toho tahat nemusíme.
Známe se s panem Pakem
už dlouho, takže vypořádání řešit nemusíme.
Ale školní pravidla,
to je jiná.
Co vy na to?
Promiňte?
Bude moct zůstat ve škole,
když se rozhodneme mu to prominout?
Jistě. Když mu odpustíte,
potrestáme ho a ujistíme se, že se to už nikdy nestane.
Dobře.
Nedělejme z toho povyk.
Děkuji, pane. Moc vám děkuji.
To by stačilo. Jste důležitý člen společnosti.
Děkuji, pane.
Určitě už se to nikdy nestane.
Ale...
Seroyi.
Je důležité, abys věděl, jak se za své chyby omluvit.
Chci, aby sis před mého syna klekl a omluvil se za to, cos udělal.
A tak to vyřešíme.
Pane, to je...
Pane Paku.
Zbil mého nejstaršího syna.
Tahle situace se mi vůbec nezamlouvá.
Takže nabízím řešení, díky kterému to budu schopný tolerovat.
Stejně to musíme uzavřít.
Co myslíš,
Seroyi?
Když uděláte něco špatného,
je správné být potrestán.
To mě naučil táta.
To je správně.
Pane Paku, jste skvělý otec. Naučil jste ho to dobře.
Ale můj táta...
mě taky učil,
že je třeba stát si za svým.
Viděl jsem, jak šikanují spolužáka.
A učitel to toleroval.
Nikoho jsem nešikanoval, idiote.
Nelíbilo se mi to, tak jsem ho chtěl zastavit.
Ale on mě neposlouchal, tak jsem ho uhodil.
Neměl šikanovat spolužáka před učitelem.
Zasloužím si být potrestán za to, co jsem udělal špatně.
Seroyi...
Ale...
nemůžu se Kun-wonovi omluvit.
Protože
mi to vůbec není líto.
Takže si odmítáš kleknout,
- i když tě vyloučí? - Dělám to, co mi přijde správné.
To mě naučil táta.
A chci tak žít i nadále.
Jak nešťastné.
Nedáváš mi na vybranou.
Pane Paku, co si o tom myslíte?
Proč jste tak potichu?
Je to ještě dítě, které nic neví o světě.
Je těžké uvěřit, že je to můj syn.
Ohromuje mě.
Dělá to, co mu přijde správné, a je ochoten
za to být zodpovědný.
Takže...
Takže nemám,
co k tomu říct, pane.
Jste hlupák.
Jak chcete pracovat ve společnosti,
když došlo k tak ošemetné situaci?
Počkejte. Je to má...
Odejdu, pane.
Tati.
Dobrá.
Udělejte to.
Děkuji vám
za všechno, pane.
Dobrou chuť.
Ať už to má jakýkoli důvod,
násilí se nedá ospravedlnit.
Udělal jsi něco, cos neměl,
a potrestali tě za to.
A co ty, tati?
Ty jsi nic neudělal, tak proč odcházíš?
Ty máš své názory
a já mám také své názory jako otec.
Umíš pít?
Jsem student. Neměl bych pít.
Už nejsi student.
Nalij mi skleničku.
Drž tu lahev pravou rukou a zakryj etiketu.
Lehce ji podepři levou rukou.
Dobře.
Nenalévej do plna. Jen něco přes půlku.
Dobře, tak je to správně.
Dobře. Napijeme se.
Když piješ, pootoč se mírně do strany.
Ano, tak.
Jak to chutná?
Je to sladké.
Propána.
To znamená, že jsi měl dneska působivý den.
Vím, že už nejsem student.
Ale ještě nejsem plnoletý. Můžeš mě tohle učit?
Otcové by měli své syny naučit, jak pít.
I mně to přijde sladké.
Moc se omlouvám.
Za nějaký čas to bude už jen vzpomínka.
Můžeš si místo maturity
udělat testy GED.
A já mám dost peněz,
abych si otevřel vlastní malou restauraci.
Ale to není důležité.
Vím, že jsem ti vždycky říkal, ať si stojíš za svými názory.
Ale já sám jsem v tom selhal.
Chtěl jsem,
abys aspoň ty byl hrdý a sebevědomý.
A dnes jsem viděl,
že takový opravdu jsi.
Nemáš tušení, jak pyšný na tebe jsem.
Chci, abys v tom pokračoval, synu.
- Hej, koukněte! - Co se děje?
Kun-won dostal auto, hned jak si udělal řidičák.
A on v něm přijel až sem?
Ale učitel mu určitě nevynadá.
2006 UNIVERZITA KWANGČIN PŘIJÍMACÍ ZKOUŠKY
Přijímací zkoušky na univerzitu Kwangčin jsou příští týden.
Učila ses pořádně?
Myslím, že jo.
OZNÁMENÍ
Jdeš?
Jo. Jdeme.
PAK SEROY, TŘÍDA 3-1, VYLOUČEN
Není nádherné?
Jo, je hezké.
Máš dobrý vkus. Je to limitovaná edice.
A poznávačka je taky úžasná. 7777.
Je fakt těžké tohle číslo dostat, ale prodejce mi pomohl ho sehnat.
- To je skvělé. - Jdeš domů?
Naskoč si. Svezu tě.
Možná příště.
Proč jsi tak chladná?
Štve tě něco?
Máš ten pocit?
Aha.
Slyšel jsem, že tátova společnost přestala sponzorovat sirotčinec.
Neboj se.
Požádám tátu, aby si to rozmyslel.
O to nejde.
Ty děti bez toho hladovět nebudou.
Bude to 3 000 wonů. Máte slevu nebo kartičku na body?
Ne.
Děkuji. Na shledanou.
Pane Paku.
Co budete dělat?
Co? Co tím myslíš?
Slyšela jsem, že vás vyhodili.
Nevyhodili. Odešel jsem sám.
A to je rozdíl?
Bože, přestaň se strachovat
a soustřeď se na přijímačky na univerzitu.
A vy jste mi zaplatil školné?
- Co? - Ředitel sirotčince mi řekl,
že jste mi zaplatil školné.
Zase otravuješ.
Nech mě se najíst.
Bože, už chápu, po kom je tak všetečný.
Co? O kom to mluvíš?
O kom asi. O vašem synovi.
Je přesně jako vy.
Proč máš dneska tak špatnou náladu?
Stalo se něco?
Ano, vyhodili vás.
Vy a váš syn jste neuvěřitelní.
Nikdy nebudu žít jako vy.
Říkáte si kuchař,
ale jíte instantní nudle.
Doufám, že budeš mít lepší život.
Ještě jsem neudělala přijímačky.
Co když je neudělám?
Jsi chytrá holka.
Když to nevyjde teď, vezmou tě za rok.
Říká ten, co ho vyhodili.
Jak si budete vydělávat?
Nemáš tušení, jak jsem hrdý.
Z té divoké malé holky se stal tak skvělý člověk.
Měla bys studovat.
Uspěješ
a splatíš mi to dvojnásob.
Pak...
jsem si ty peníze půjčila.
Uspěju a zaplatím vám trojnásobek.
Dobře, dohodnuto.
Zbyl ti nějaký kimbap?
Nějaký, který má prošlou trvanlivost?
A co ty, které prošly včera?
Slyšela jsem, co se stalo panu Pakovi.
Ano, byl to váš mentor, že?
Vím, že jste si byli blízcí.
Ano, byli si blízcí i s mým zesnulým otcem.
A co vím, tak jste si byli blízcí i vy dva.
Když vedete společnost, tohle nemůžete řešit.
Vy víte ze všech nejlépe, že pan Pak je velmi chytrý a schopný.
Hrál velkou roli v...
Neposlechl mě.
Byl to velmi věrný pes.
Ale co myslíte, že se stane, když starý a neužitečný pes
už nepozná svého majitele?
Pane.
Osobně si myslím,
že jsem velmi autoritativní osoba.
Víte proč?
Začali jsme s vaším otcem s malou hospodou
a pomocí těžké práce jsem vybudoval Čangga Co.
A všechna rozhodnutí, která jsem učinil,
byla správná.
Beru vás jako svou dceru.
Ale neprovokujte mě tolik, prosím.
Chviličku, pane.
- Kde mám peněženku? - V pořádku. Nastup si.
Můj testovací průkaz.
Hej.
Hej!
Myslel jsem, že máš dneska
přijímací pohovor.
Kam jdeš?
Už víš, kam jdu.
Proč nejedeš autobusem?
Zapomněla jsem svůj testovací průkaz a občanku.
Jsem tak blbá.
Co budeš dělat?
Přestaneš se už ptát?
Říkala jsem, že jsem to podělala.
Ale proč běžíš místo toho, abys jela autobusem?
Když budu čekat na další autobus, nestihnu pohovor.
Je to v pohodě. Musím se jen za 20 minut dostat na univerzitu Kwangčin.
Dvacet minut?
To jsou aspoň tři kilometry.
Starej se o sebe.
Počkej.
Tímhle tempem to nezvládneš.
Starej se prostě o sebe.
Musíš držet moje tempo.
Zvládneš to?
Zvládnu.
Pojď. Už jsme skoro tam.
Proč mi pomáháš?
Myslela jsem, že mě nenávidíš.
To je absurdní.
Teď dýchej. Pomalu.
No tak.
Říkala jsem, že to zvládnu sama.
Dobře, jak chceš.
Už jsme skoro tam.
Su-o.
Hodně štěstí při pohovoru.
Proboha, neboj se.
Já to zvládnu.
SEZNAM UCHAZEČŮ
Čísla 21 až 25, prosím, pojďte dovnitř.
Su-o.
Hodně štěstí při pohovoru.
UNIVERZITA KWANGČIN
Co tady děláš?
Čekal jsi na mě?
No...
Jak dopadl pohovor? Zvládlas to?
Jo, díky tobě.
Proč jsi čekal?
Chceš se stále
kamarádit kvůli mému tátovi?
Protože já chci.
Budeme kamarádi?
Budeme.
Proč se chceš se mnou kamarádit?
Nemáš mě rád.
Jen tak.
Myslel jsem, že jsi bezcitná holka.
Ale už asi vím, proč jsi byla taková.
Proč jsem taková?
Protože jsi pošahaná.
Určitě chceš být můj kamarád?
Nemáš ráda, když ti pomáhají, že?
A nemáš ráda ty, co o pomoc žádají.
„Nejsem na tom tak zle jako on.
Někteří jsou na tom mnohem hůř.
Měla bych radši být vděčná.“
Víš, co je to soucit?
Je to odpudivý pocit, kdy se na někoho díváš spatra
a přináší ti to útěchu.
A co můj táta?
Ten má taky odpudivý soucit?
On je jiný.
V čem je jiný?
To nemusíš vědět.
Mimochodem, jak jsi tehdy uhodil Kun-wona.
Nelituješ toho?
Co?
I když Kun-won udělal něco zlého,
nikdo ho nemohl zastavit.
Ani učitelé.
Ale ty jsi hned po přechodu z jiné školy ztropil takovou scénu.
To bylo super.
Ale nakonec tě vyloučili.
Nemůžu žít jako ty a tvůj táta.
A ani to nechci.
Proč jsi to musela vytahovat?
Jen tak.
Jen ti to říkám.
Začíná být zima. Pojďme.
Počkej.
Co jsem to chtěl? Máš mobil?
O co jde?
Chci být tvůj kamarád.
Dej mi telefon. Dám ti své číslo.
Dělám to, protože jsme přátelé.
Neměl by ses do mě zabouchnout.
Co?
Tady. To je mé číslo.
Takže tohle je ono.
Proč se nemám zabouchnout?
S paličákama jako ty to mají holky těžké.
Jasné?
Nezamiluj se do mě.
Proč mi neodpovídáš?
Nikdy nevíme...
co se v životě stane.
Dej mi to. Tohle nepůjde.
Už si to nemůžeš vzít zpátky.
Půjdu. Zavolám ti.
- Hej, Seroyi. - No.
Ty...
Jsi super.
A jsi moc hezká.
Měl bych jít. Ahoj.
Hej! Smaž si moje číslo!
Máš dobrou náladu.
Co? Samozřejmě.
Vždycky jsem snil o vlastním podniku.
Úplně mi buší srdce.
A jak se ta hospoda vlastně jmenuje?
No...
A co hospoda Seroy?
To se mi nelíbí. Zní to divně.
Než otevřeme, máme ještě dost času.
Měl bys vymyslet nějaké pořádné jméno.
Vyloučili mě ze školy.
Otce vyhodili.
A o nic nešlo.
V mém životě se nic nezměnilo.
- Vyšlo mi to. - Vyšlo.
- Vyšlo to. - Jo.
Tolik různých pocitů
a žiju ze dne na den.
Hej, pojď sem.
Jdi a udělej to.
Dobře. Napijeme se.
Jsem ještě mladý...
Vy byste měli pít vodu.
...ale myslím, že tohle je život.
Na zdraví!
Mám hloupé myšlenky,
kterým by se můj táta vysmál.
Jak ta voda chutná?
Skvěle.
Jo. Koupil jsem všechno, co potřebujeme.
Jo. I maso.
Má krásnou barvu.
Hned tam budu.
Dobře, synu.
Dokud jsme naživu,
o nic nejde.
Dokud jsme naživu.
Musím přežít.
Můj syn...
Té noci
se táta nevrátil.
Je mi to líto.
Na co myslíš?
Vyhodili tě
během prvního dne ve škole.
Nemusím kupovat uniformu.
Uniformu.
Takhle omdlíš.
Měl bys něco sníst.
Je to divné,
ale myslím jen na to, co jsem měl.
Bral jsem to jako samozřejmost.
Proč jsem to bral jako samozřejmost?
Musel jsem být šílený.
Pane Paku Seroyi.
Omlouvám se, že vás v tuto chvíli ruším.
Jsem detektiv O Bjung-hon, starám se o případ vašeho otce.
Dnes ráno
se nahlásil podezřelý.
Měl byste znát podrobnosti toho případu.
Tady jsou fotky z místa činu.
Podezřelý by se chtěl s vámi vyrovnat.
Vyrovnání?
V takovém případě...
Takže chcete říct,
že chce
vyměřit cenu...
života mého táty?
Takže tenhle chlap...
mi za něj chce zaplatit?
Mrzí mě, co se stalo, ale...
Seroyi, jsi v pořádku?
Pane, v posledních dvou dnech vůbec nespal a nejedl.
Nemohli byste přijít později?
Je mi líto, co se stalo.
Odpočiňte si a zavolejte nám.
Pojďme.
Měl by sis odpočinout.
Jinak brzo zkolabuješ.
Omlouvám se.
Co...
Tohle...
Proč je to tady?
Tohle auto.
- Proč? - Proč je tady?
Máš dobrý vkus. Je to limitovaná edice.
A poznávačka je taky úžasná. 7777.
Je fakt těžké tohle číslo dostat.
To je auto Čang Kun-wona.
Jsi si jistá?
Jsi si jistá, že to je jeho auto?
Jo.
Je to prý limitovaná edice.
A určitě je to jeho poznávačka.
Seroyi.
Promiň. Omluvíš mě na chvilku?
Seroyi.
Seroyi!
Seroyi, počkej.
Co budeš dělat?
Uklidni se a zavolejme policii...
Co tady dělá?
To je Seroy.
- Co se děje? - Proč je tady?
Rodina.
Táta.
Než jsem si uvědomil, co mi dává,
ztratil jsem to.
NEMOCNICE KWANGČIN
Byl moje všechno.
Zlomilo mi to srdce, protože se staral jen o mě.
A proto jsem se tak snažil.
Pro mě jsi byl...
důvod mé existence, tati.
Seroyi.
Je důležité, abys věděl, jak se za své chyby omluvit.
To říkali.
Ale on mi vzal všechno.
Co to děláš?
Jak ses...
Vypadáš vyděšeně, takže je to jasné.
Počkat. Vydrž chvilku.
Byls to ty, že?
Počkej.
Promluvme si. Uklidni se.
Proč jsi nezavolal záchranku?
Ne.
Tak to není. Promluvme si. No tak.
Proč mají potrestat někoho jiného?
Pomoc!
Pomozte mi!
Počkat. Vyslechni mě.
Ty idiote.
Proč jsi zabil mého tátu?
Proč?
Je mi to líto.
Je mi to vážně líto.
Prosím přestaň. Je mi to vážně líto.
Už je pozdě.
Ten, komu by ses měl omluvit,
je už mrtvý.
Počkej. Prosím, nedělej to.
Zabils ho.
Musíš
se mu jít omluvit.
Musíš zemřít!
Chcípni!
Jdi a chcípni!
Chcípni! Chcípni, ty kreténe!
Sakra.
Ty hajzle!
Chcípni, ty hajzle!
ZVLÁŠTNÍ PODĚKOVÁNÍ: SON HYUN-JOO